Piegāde ir bezmaksas!
See elulooraamat on mõeldud kõigile ajaloohuvilistele ja inimestele, kes peavad lugu faktidest ning kellele meeldib uurida vanaaegseid fotosid ja dokumente. Jüri Tähe elu on kui põnevusfilm, mis on täis ootamatuid saatuse keerdkäike. Lapsepõlves oli tal olemas kõik, mida süda vaid ihkas, kuid puhkes Teine maailmasõda ja väikemees kaotas oma sõbrad ja kodumaa. Elati näljas, hirmus ning valitsevas teadmatuses homse ees. Kahekümneaastane noormees asus ihuüksinda Ameerika poole teele, kus teda ei oodanud ees ühtegi tuttavat, kuid jäädes kindlaks oma südamesoovile, õnnestus töökal mehel jõuda välja New Yorgi muusikamaailma koorekihti. Peaaegu kolmkümmend aastat Don Shirley Trios mänginud pillimehena teab ta ka seda, kui palju filmis „Roheline raamat“ („Green Book“) kujutatust vastab tõele.
Peale muusikukarjääri lõppu töötas ta Ameerika Hääles ning pensionipõlves jagas välja Harald Raudsepa nimelisi stipendiume. Lõpuks, 2015. aasta sügisel kolis vanahärra tagasi Eestimaale. „Siin maal tulin ma ilmale ja siin ma ka lahkun- ring saab täis.“ Jüri on õnnelik.
Kuulsin Jüri Tähest esimest korda alles seoses Hollywoodi filmiga „Roheline raamat“ (2018). Film räägib USA pianistist Don Shirleyst, kelle ansamblis Täht aastakümneid mängis. Jüri Tähe elu- ja edulugu on aga sellest seigast võrratult mitmekülgsem. Rahvusvahelistel lavadel, kord isegi koos Frank Sinatraga musitseerinud tšellisti teekond Viljandist USA-sse sattus 20. sajandi turbulentsete sündmuste keskele. Tähtede peres algasid väga keerulised ajad, kui Saksamaa tungis 1939. aastal kallale Poolale ja Nõukogude Liit okupeeris 1940. aastal Eesti vabariigi. Perekonnal tuli Eestist põgeneda, esialgu Saksamaale ja sealt hiljem edasi USA-sse. Õnnelike juhuste ja suure töö tulemusena õnnestus Jüri Tähel omandada USA-s suurepärane muusikaharidus. Kuigi Jüri Tähe muusikukarjäär kulges teises ajas ja kohas, leidsin raamatust tšellistina omajagu äratundmist ja suhestumist. On ju raske töö tulemusena ja keeruliste olude kiuste avanenud võimalused need märksõnad, mis iga muusiku loos tihti esiplaanil on.
Indrek Leivategija
tšellist
Jüri Tähe mälestused on huvitav materjal mitmel põhjusel. Esiteks muidugi lugu ise: kiirete pöörete, ootamatute ja õnnelike kokkusattumustega kulgenud elukäik, kus avanevad põnevad maailmad, mis on eestlastele tavaliselt kauged ja võõrad. Ladus ja tempokas jutustamisviis ning välja öeldud hinnangud siin-seal kogetud elunähtuste kohta annavad ajaloost teadlikumale lugejale põnevat lisateadmist. Viimasesse kategooriasse kuuluvad raamatus ära toodud, väikeses Viljandi linnas toimunud muusika- ja tšelloõpingute jäädvustused, mille muudavad eriliseks esitatud materjali terviklikkus ja sealt aimuvad meeleolud õpilase ja õpetaja suhete, muusikaarmastuse ja lapseliku rõõmu kohta.
Nii nagu oli erandlik perekonna Saksamaale siirdumine, on seda kogu Jüri Tähe elu. Rikkalik pildi- ja arhiivimaterjal teeb lugemisest põneva sissevaate ühe väga erilise elu elanud eestlase pikale ja säravale teele.
Mairo Rääsk
ajaloolane
Käesolev raamat räägib ühe väga hea eesti soost muusiku, tšellist Jüri Tähe kirevast elust. Huvitaval kombel on mees, kes oli hinnatud muusik Ameerika parimates orkestrites ja ansamblites, jäänud kodumaa laiemale üldsusele tundmatuks. Ka minu üllatus oli suur, kui Jüri Tähe enda jaoks tänu filmile „Roheline raamat“ avastasin. Natuke tausta uurides ja raamatu peategelasega ka telefonitsi rääkides olin suisa rabatud, et niisugune mees on kodumaal ilma suurema tähelepanuta jäänud. Eks see ongi ju tihti nii, et tõsised tegijad ajavad rahulikult oma asja ning löövad ainuüksi oma oskuste ja tahtmisega elus läbi ja suurt kära ei teegi.
On väga vahva, et Jüri Tähest nüüd ka raamat ilmub, sest (parafraseerides autorit) eestlastest tähti on muusikataevas sedavõrd vähe, et mida rohkem me neist teame ja neid teadvustame, seda sinimustvalgemaks see taevas muutub...
Siim Aimla
mitmekülgne muusik